https://slama.dev/comeback/
Vítejte v Božích mlýnech, v pořadu, který přináší odplatu těm, kteří za totality mučili naše oči a uši.
Někteří tvrdí, že náš pořad budí kontroverze.
Říkají, ať dáme socialistickým hvězdám pokoj, ať zapomeneme, že nám kdysi ztrpčovali životy a necháme je bez odplaty.
Ať odpustíme.
Dobře, máme za sebou i nějaké oběti.
Tři infarkty, dvoje Bohnice a jednu skupinovou sebevraždu.
Ale když se kácí les, lítají třísky.
A upřímně, komu dnes schází vokální sbor Lubomíra Pánka?
Jsou ale věci, které odpustit nelze.
Posuďte sami.
Vsákneš se do mě jako déšť a já se vsáknu do tebe.
Takový štěstí nenajdeš.
I kdybys šel až do nebe, až odneseš mě jako hurikán.
Píseň Vsákneš se do mě jako déšť.
Jen v roce 1988 ji totalitní televize odvysílala 326krát.
A nebýt sametové revoluce, zazněla by i na Spartakiádě při cvičení starších žen s kužely.
Píseň naspíval Tommy Patsy, což by se dalo označit za umělecké jméno, kdyby ovšem jeho nositel Tomáš Pacovský byl umělec.
Byl jste umělec, pane Pacovský?
No to je složitější otázka.
Zkuste to zjednodušit.
No, rozhodně jsem zpíval rád.
Mám tady výčet vašich úspěchů.
Do síně hanby české populární hudby jste byl uveden v roce 1991.
Jan Rejžek o vás napsal, že jste se měl utopit místo Dína Rída a v anketě Kdo by měl jít za muziku do kriminálu časopisu Symfonie jste se umístil na pěkném čtvrtém místě, hned za hvězdným triem Arnošt Pátek Aleš Ulm Markéta Muchová.
Dlouho jste se před námi schovával, Tommy.
A když už se nám konečně podařilo o vás a vaší vypečené rodině natočit oficiální reportáž,
poštval jste na nás svého retardovaného bratra, který zničil celý materiál.
Válel jsem ty jízdy měl a pak se mi připletl do cesty kameraman.
Ježíšmarja, máš natočený materiál.
Takže z toho všeho nakonec nebude nic?
Ale možná by se ten materiál dal ještě zachránit.
To byla nešťastná náhoda.
Jistě, náhoda.
Ale když jste tuhle náhodu plánoval, asi jste si neuvědomil, že na sebe jenom upozorníte.
My v Božích mlýnech meleme pomalu, ale jistě.
Museli jsme se tedy uchýlit k prostředkům investigativní žurnalistiky.
Dobrý.
Jaký jsou ty nový Black Agony?
Žďár?
Dobrý den, panímámo.
To je macek, co?
Nemocná.
Dozvěděl jsem se lecos.
Ale abychom dostali pana Pacovského sem k nám do studia, museli jsme zvolit nestandardní postup.
Nechcete zamávat svojí dceři?
Určitě ji brzy zase uvidíte.
Když budete rozumný.
Co se skrývá za barvotiskovou vizáží idola našich maminek?
Jaká je pravá podstata člověka, skrývajícího svou pravou tvář za zdrobnělinou Tommy Patsy?
Vlastním jménem Tomáš Pacovský se před opovržením, kterému přináší jeho popová minulost, skrývá v zapadlém krámku s hudebninami na okraji Prahy, který provozuje společně se svým bratrem, alkoholikem s kriminálními sklony a dcerou Ivou, která rodinnou frustraci řeší vyhledáváním bizarních vztahů.
Prosím tě, přestaň.
Klid, Ivuško, to je mezi mnou a tady pánem.
A taky mezi mnou.
Žádnej striptér nám Ivušku z domu odvádět nebude.
Jsi striptér?
Nejsem.
Co je to za blbost?
Ale je.
Téhle tý by lezl z dortu.
Já nejsem striptér.
Drž ho.
Nahraj to sem.
Vy ještě uvidíte.
Pomáhejte.
Co není možné, kdy jste to natočili?
Teda to vím kde, ale jak?
Záběry skryté kamery, standardní postup v problémových případech.
Vy jste k Jezevcovi propašovali kameru?
No to je teda špína.
Tak dobrodružné to zase nebylo.
Paní provozní nám ochotně vyšla vstříc.
Restaurace U Jezevce.
Kdo neviděl, neuvěří.
Simona.
Takže už chápete, že víme mnohé.
Nás ale zajímají vaše interpretace faktů.
Prošel jste zajímavou transformací, Tommy.
Ze zpěváka, který byl všem pro smích, jste se změnil v krachujícího podnikatele.
Nechápete to jako boží trest?
No, já bych to tak jednoznačně neviděl.
Já teda nevím, od koho máte informace o našich financích, ale my náhodou je...
Od vaší účetní.
No, tak teda k té první části otázky.
Já si teda nemyslím, že bych byl všem pro smích.
Víte, já jsem měl celou řadu pozitivních ohlasů.
A spoustu nedobrovolných posluchačů, které jste poznamenaI na celý život.
No, ale i spoustu dobrovolných fanynek.
Dlouho jsme hledali nějakou, která by o tom ještě dnes byla ochotna hovořit, aniž bychom jí museli rozčtverečkovávat obličej a měnit hlas.
Ale představte si, jedna taková opravdu ještě žije.
A opravdu bude mít Tomáš medailon na Českém slavíku?
Ano, bude to pro něj překvapení.
Já jsem věděla, že se jednou vrátí.
Dobře, dobře, ale mohli bychom už mluvit o tom, na čem jsme se dohodli.
Jistě, jistě.
Takže...
Já jsem si pro vás připravila toto.
Je to zápis z posledního velkého Tomášova koncertu.
Sobota, 10.
února 1990, Bruntál.
Jak snadno lidi dokáží zatratit špičkového umělce, když se jim nehodí do krámu.
Kvůli sametové záště musel Tomy zrušit celou koncertní šňůru.
I v Pražském domě barikádníků dali přednost výprodeji textilu.
Jediný Bruntál nezradil.
V kotli pod pódiem nás bylo sedm, ale ječením jsme vydaly za tisícový dav.
Když nám naposledy zpíval, projdi se mnou krajinou, už v ní rostou jenom růže.
Že nemyslím na jinou, za to tvoje láska může.
Svět se zdál snesitelnější a utahování opasků už nenahánělo takovou hrůzu.
Díky za všechno, Tommy.
Nejen vlašťky, i ty se jednou vrátíš.
Tím jsem si jistá.
Vzpomínáte.
Chcete se vrátit, Tommy?
No, teď už je jiná doba.
Jiná, takže horší.
Ne, řekl jsem jiná.
A myslel jste horší.
Nebýt revoluce, mohl jste ještě teď oblbovat mládež a brát za to bony.
Vždyť já jsem taky trpěl.
Musel jsem na festival do Mongolska.
Byl jste někdy kumys?
Víte, jak líbá Alla Pugačovová?
Naštěstí je to pryč.
Rozhodně mi to vůbec nechybí.
Opravdu?
Jste si jistý?
Vsákneš se do mě jako déšť, a já se vsáknu do tebe.
Takový štěstí nenajdeš, i kdybys šel až do nebe.
Prosím vás, mohl bych už mluvit se svojí dcerou?
Bohužel, nemá u sebe mobil.
To je její?
Smůla.
No tak dobře.
Občas se mi stýská, že jsem byl slavnější, no.
Taky lidi se na mě tehdy víc usmívali.
Tak je pravda, v Uhrách jsme měli vždycky.
S mandarinkama taky nikdy nebyly problémy.
No ale nemyslete si.
Na gumičky od stěračů jsem si taky musel vystát frontu.
Jako každej.
No vidíte, už to z vás leze.
Pomalu, ale jistě.
Prosím vás, nemohl bych dostat trochu vody?
Ne.
Váš bratr, pane Pacovský, pracuje pro vás?
Ano, zaměstnávám ho.
Jaký mu dáváte plat?
Co prosím?
No je to váš zaměstnanec, jistě mu platíte.
Kolik?
To já tak nevím, z hlavy, nestačilo by vám to v pivech?
Tomáš Pacovský alias Tomy Patsy.
Tento idol husákovských dětí vykořisťuje retardovaného bratra alkoholika.
Ne, ne, prosím vás, to zní hrozně, takhle to neříkejte.
Jak to mám říkat?
Ahoj, Simono.
Ahoj.
Cože je tu tak prázdno?
Nechodí lidi.
Já chodím furt.
Chodíš, ale neplatíš.
Kolik?
Patnáct set.
A to nepočítám to zničený obložení na záchodě.
Měli tam vylepený plakát z Heidi Janků, nešel strhnout.
Teď jsem tam dala Rolling Stones.
Ty jim taky fandíš?
Ne.
Měli největší plakát.
Zakryl tu díru celou.
Jseš brácha.
Nedostaneš výplatu.
Jseš sketa.
Řekněme, že z jeho platu hradím jeho útraty.
Je postižený, že za sebe nezvládne platit sám?
Není postižený, co si to dovolujete?
Žížo, nemám postel.
Já dosáhnu na strop.
Strejdo, tiše.
Ivuško.
Já jsem se zvlčil.
Panečku, to byl losos.
Kdo by to řekl?
Losos.
Vypadá to jako kráva s parohama a přitom to chutná jako ryba.
No někdy se chová trochu... trošku výstředně.
Jak moc výstředně?
To je divný, tam už jsme to napravili.
Ozzáku.
Nenechal jsi tam žádnou?
Bez starosti, taťko.
Co to má znamenat?
Už žádné dopravní nehody.
Ty značky musíte okamžitě vrátit zpátky.
Místa odcizených značek jsou střežena policisty, kdyby se zločinci vrátili na místo činu.
Kdo má budíš?
No, prostě se chová neúplně standardně.
Takže by nezasvěcenému člověku mohlo někdy připadat, že je jaksi mimo.
Ale ono to všechno, co dělá nebo co říká, má svoji vlastní logiku.
Hra na bicí se nezapomíná.
To je jako jezdit na kole.
Jo.
A pamatuješ, jak to dopadlo, když jsi se předloni učil zase jezdit na kole?
O co?
Tomu jezevčíkovi jsem se vyhnul.
Jo, ale jeho paníčce ne.
Stačila uskočit.
Pod kola protijedoucího auta?
To auto zabrzdilo.
Jo, ale v ten moment do něj tři další narazily.
No a co, všichni to přežili.
I ten policajt říkal, že se vlastně nic nestalo.
Jo, než jsi mu přejel nohu.
No vidíš, dva roky a pořád si to pamatuješ.
No a tím chci říct jako co?
Že jízda na kole se nezapomíná.
To jste nám vysvětlil.
Ale řekněte mi, kde za něj platíte?
Kde?
U kamarádky.
Teda bývalé kamarádky.
V restauraci.
Dává vám procenta?
To máte za nesmysl.
Já prostě zaplatím, akorát co brácha propije.
Mnohdy to přesahuje jeho měsíční příjem.
Takže v tom chudákovi opravdu podporujete alkoholismus.
Ozzák není alkoholik.
Pivo.
Pivso.
Pivíčko, já vůbec nechápu, jak jsem mohl tak dlouho bez těch slov vydržet.
Marcelko, potřebuju s váma mluvit.
Ozzák se mnou mluvil celý ráno, ale říkal prakticky pořád to samé.
Dvanáctka, ležáček, černý, kvasnicový, ty slova přímo hladějí jazyk, brácha.
Marcelko, mám starosti.
Mám pocit, že to s tou prací přehání.
Je hezké, že se snaží.
Ječné slady, chmelové produkty, kyselina mléčná.
Ozzáku, víš, jak jsem ti jednou slíbil, že tě nikdy nepustím z práce dřív.
No, dneska-
Vážně?
Díky.
Ozzák a alkoholik, to je přehnané.
Prostě má k pivu dobrý vztah.
Opravdu?
Takže svíčková, malý pivo, Ozzák, třináct set.
Ale nezdá se ti, že ta Ozzákova spotřeba stoupá?
Jak to myslíš?
No mám takový pocit.
Počkej, to by mohl být problém.
Šéf má na Ozzákově spotřebě postavený celý byznysplán.
Co to máš?
Ozoměr.
No, pro mě tady devěťa devadesátýho by si podle toho mohl řídit pivovar.
Jasně, tady se narodila Ivuška.
Aha, a tady jsi přestal zpívat na veřejnosti.
Tohle ten devěťa devadesátý, ale jinak naprosto stabilní.
Šéf na to dostal úvěr.
Vážně váš bratr není alkoholik?
Není.
To byly z autoškoly.
Ozzák tam fakt dorazil.
Ježíši Kriste.
A říká mu někdo, že za volantem se nesmí pít?
Prej si hodí panáka předem.
Jestli se to dozvědějí v Božích mlýnech, tak o nás natočej dvojdíl.
Když popravdě řečeno, nikdy jsem o tom dopodrobna nepřemýšlel.
To je mi rodinka.
Vyčůraný mladší bratr, který se za totáče měl jako prase v žitě, zneužívá a vykořisťuje opožděného asociálního sourozence, ze kterého zcela záměrně vytvořil alkoholika.
A máme tu novodobé otrokářství.
Člověče, vy jste solokapr.
Já začínám litovat, že jsme si pro vás nenaplánovali dvojdíl.
Teda, ale já vám něco řeknu, pane Žák.
To je pěkná špína, ten váš pořad.
Je to vaše špína, máte mít uklizeno.
A co vaše metody?
To by diváky mohlo zajímat, jaký máte metody.
Unesli mi dceru a tají mi, kde je.
Já vyžaduji, abyste mi řekli, co je s mojí dcerou.
Můžu vám říct, kdo je s vaší dcerou.
Kdo?
Vasil a Abdul, moji spolupracovníci.
Tedy vlastně, jenom Vasil je můj spolupracovník, s Abdulem se znají z Krymu.
Ale nebojte se, Vasil Abdula zatím vždycky zvládnul.
Všechny jste Vasil a Abdul z Krymu?
No tak si to tak neberte, už vám to končí.
Já už mám na vás vlastně jenom poslední otázku.
Kdo je tohle?
To je kluk ze sousedství.
Lexa.
Vaše rodina má k němu takový speciální vztah, že?
Babče, zase někdy přijď.
Ne, kurník!
Co to je za slis?
Ne, to není slis, to jsou rukavice.
Lexo.
Promiňte, pane Pacovský, mamka se asi přestala holit nohy.
To je ale macek, co?
Naproti otevřeli novej stánek.
Ale dávej si na mě pozor.
No, je u nás dost často.
Často?
To je poněkud slabé slovo, nemyslíte?
Je to syn mojí kamarádky.
Teda bývalé kamarádky.
Kamarádky.
Chápu.
Cílem tohoto pořadu je ukázat vám, jací skutečně byli ti, kteří vám svými ukňučenými písničkami vymývali mozky.
Jak...
Pár přátel stačí mít a když zůstaneme svý, všechno zvládneme samy.
Zvlášť pokud nejsme zlí a jsme děti ráje, zůstanou holky z vaší školky nejlepší.
Jak se jmenovala píseň na B straně toho vašeho slavného singlu?
Pravda, která zabolí.
Text byl volně podle Villona.
To sedí.
Mám na kontě už spoustu úlovků.
Díky disciplíně a odříkání.
Jak jinak by se veřejnost dozvěděla, že se Karel Gott jmenuje ve skutečnosti Luděk Bína, kdybych nestrávil dva týdny v jeho pracovně převlečený za lampu.
Týdny pohotovosti v okolí rodiny Tommyho Patsyho se také vyplatily.
Ačkoliv tu skutečnou bombu jsme museli objevit až v Čeladné.
Kam se pan Pacovský rozjel na veletrh potřeb pro alkoholiky.
Na což nás opět upozornil náš zdroj, jemuž děkujeme.
Domov pravého pijáka.
Náš zdroj ovšem nepočítal s tím, že se sám stane protagonistou skandálu, který náš pořad právě teď odstartuje.
Falešná rekonstrukce hotelu, kde se náš cíl ubytoval, aniž by tušil, že se za každou míchačkou skrývá kamera, se vyplatila.
No pokoje, pokoje, že jo?
To se vám řekne pokoje, ale já mám pro vás připravený jenom jeden pokoj, páč my jsme tady tak trošku v rekonstrukci, že jo?
Ale jak tak na vás koukám, tak vám to stejně vadit nebude, ne?
Tak moment.
Já žádám svůj pokoj, který jsem si zamluvil.
Já mám na něj právo a nehnu se odtud, dokud nedostanu klíče.
Ale jděme se.
Tak pán je trošičku nervózní, asi ne?
No nic no, tak dáme dva, jak chcete.
Hop.
Spokojený.
Přeju příjemnej pobyt.
Na tomto místě musím poděkovat svému hereckému kouči.
Nebylo pro mě snadné být tak slizký.
Teď vám ukážeme temné rodinné tajemství Tomáše Pacovského.
O němž stále ještě nevíme dost.
Kde to jsme?
A kde jsou děti?
Děti jsou doma s Ozzákem.
Mým bráchou.
No tak to se nebojím, když jsou s tvým bráchou.
Já teda jo.
Je.
Asi jsme je neměli nechávat s Ozzákem samotný, viď Tomáši?
Ale oni to zvládnou, děti šikovný.
Spíš mi řekni, co bude s náma.
Zase mě necháš?
Jak co bude s náma?
Jsi můj manžel, Libore.
No to nezapomínej.
Nejsem Libor.
Ty nic nevíš.
Ale ty děti jsou tvoje, Tomáši.
A je to venku.
Slušňák Tommy Patsy zapírá svého syna a nechá ho živořit.
To není vůbec žádná pravda.
Simona, když je opilá, tak si Libora plete s každým.
Proč mi to říkáte?
No, aby si třeba diváci nemysleli, že mám třeba děti, o které se nestarám.
A máte?
No ne, nemám, nemám, nemám.
To jste se namáhal úplně zbytečně.
My to vaše ne totiž stejně vystřihneme.
Takže, pane Pacovský, poslední otázka zní, co vy jste to vlastně vůbec za člověka?
Vodní!
Vážej vodní!
Myslím, že tohle mluví za všechno.
Teď prosím tě, přestaň, přestaň!
Co je, co děláš?
Kde jsi byla?
Co s tebou dělali?
To ukázali mi, kde se točí SŮ a kde má šatnu Borhy.
Viděla jsi, že je to brunetka?
Má tam spoustu blonďatejch paruk.
No a ty dva?
To je Vasil s Abdulem.
Produkční.
Dobrý den.
Hele, Vasil má chatu na Krymu.
Prý bych tam mohla v létě jet.
Prosím.
Takhle melou boží mlýny.
Možná pomalu, zato nesmlouvavě.
Nashledanou příště.
A tenhle pořad jste vymyslel vy?
Ano, pane řediteli, ale já musím říct, že na tom samozřejmě nedělám sám, že...
Jakou to má sledovanost?
Koho by taky zajímalo kopání do mrtvol?
No jistě.
Ale vám už brzy bude končit smlouva, ne?
Ano, pane řediteli, končí, ale já jsem...
Písek je tak strašně roztomilý, že...
Můžete mi říct, proč nezaměstnáváme lidi, kteří dokáží vymyslet pořady aspoň úspěšné jako Ordinace?
Absolutně nechápu.
Mimochodem, vy už jste něco vymyslel?
Jdeme, Barone, pojď.
Ach jo, ty můj pejsku.
Barone, sedni.
Barone, Barone, Barone, lehni.
Dobře, tak dáme rozeznávání předmětů, Barone, ano?
Vyber slepici.
Teď?
Barone, co je slepice?
No to není slepice.
To nepůjde, prosím tě.
Jak jsi říkal, že se to má jmenovat?
Veselé kousky pejska Barona.
To nám přece musí schválit, ne?
No, že já z toho psa vůbec nic nedostanu, je strašně fixovaný na kulatý předměty.
No a je v transu, no.
Co blbneš?
Nezapomeňte, že toho čokla musíme vrátit, než někdo přijde na to, že jsme si ho půjčili.
Kurva!